BYGGER PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
Detta har hänt:
Det kan vara det värsta vi upplevt.
- Vi har ju ett team. - Mitt team.
Jag har valt ut insatsstyrkan, men jag har inte informerat dem än.
Ebola Zaire klassas som en BL4-agent eftersom det inte finns nåt vaccin.
Ingen behandling. Vi står inför en fiende som kan ödelägga en stad.
Ni står mellan den och civilbefolkningen utanför dörrarna.
Nancy borde inte ha tagit in Carter.
- Ge mig ansvaret, inte... - Ta inte det här på fel sätt, Jerry.
Nancy är en av de bästa.
Men hon satsade på fel häst.
Jag ville inte att du skulle gå dit.
Jag känner till patogenerna, Jerry! Bättre än nån annan.
Jag har jobbat mot det här!
Det är mitt liv som är oviktigt.
Jag följer med Jerry. Jobbet måste göras.
- Visst... - Någon måste döda monstret.
Om ni får hjärtklappning ta djupa andetag.
- Tänd lampan, Carter. Det är okej. - Hitta en ny.
Vi behöver blodprov från alla anställda -
- och alla som de rört vid.
De kan testas ikväll.
Någon kan stå vakt, men vi måste vara försiktiga.
Media är nyfikna. De kommer att ställa frågor.
Ni strider mot ett virus som enbart bryr sig om att överleva.
Om ni har samma inställning kommer vi att klara oss.
Hör upp. Den här platsen har varit övergiven i 34 timmar.
Djuren är hungriga. De kommer att reagera våldsamt.
De gillar inte dräkterna.
De är inte aggressiva fiender.
De är djur som drogs in i nåt mot sin vilja.
De vill bara överleva, precis som vi.
Precis som Ebola, men det är smartare och duktigare än oss.
- När är vi där? - Om en timme.
Bra. Vi måste göra det utan att nån ser oss.
RESTON, VIRGINIA
Hej, det är Dixon. Meddela konvojen.
Avbryt uppdraget. Nån snokar.
Motorvägen ligger två kvarter bort.
91-Tango. Avbryt. Dixon säger att nån är vid byggnaden.
Varför kontaktade han inte oss?
Det går kanske inte att nå Reston. Jag kollar med ASE-styrkan.
Vi har redan väntat för länge.
Vi ska inte visa oss och skapa panik.
- Nancy förstår vikten av... - Jag är ansvarig.
Hedra Nancy genom att lyda mig. Hon gick i god för dig.
Hennes rykte står på spel.
- Översten, ska vi avbryta? - Nej, inte än.
- Dixon, var är du? - Hej. Jag arbetar för "The Post".
Vet ni nåt om ett virusutbrott här?
Jag avslöjar inte mina källor.
Jag är bara nattvakt här.
Är du säker på att du inte har sett nåt? Inget konstigt?
Nej, allt har varit stilla, som vanligt.
Du hoppade ur bilen snabbt och sprang hit.
- Vem pratade du med? - Min flickvän.
- Dixon. - Hon vill att jag ringer.
Hon skulle döda mig om hon hörde en annan tjejs röst i luren.
- Vad händer? - Han svarar inte. Avvakta.
Om du ser nåt, ring mig. Hoppas att du inte behöver frysa.
- Dixon, vad är det som pågår? - Vänta lite.
- Ska vi avbryta? - Åk förbi rampen.
- Vänta på nästa. - Kör.
Det här måste ske.
- Ju fortare desto bättre. - Vi borde vänta.
Vänta. Det är lugnt. Hon ger sig iväg.
Vi kan sätta igång insatsen. Reportern har gett sig iväg.
Uppfattat.
Bosa hade rätt.
Isolering är det enda som förhindrar att det sprider sig.
Hur kan ett virus uppstå ur intet?
Det var inte ur intet.
Det har funnits virus hos grisar, fladdermöss och apor i tusentals år.
Men när man skövlar deras hem och de dör ut -
- behöver monstret ett nytt gömställe.
Monstret?
Inget annat kan förstöra en kropp så här. Det är en perfekt mördare.
Men det dödar kanske så fort -
- att lågan inte hinner ta sig.
Om viruset skulle leva längre -
- innan det går till attack i kroppen -
- kan det sprida sig fortare än vi kan hantera.
Upstead. Anestesikod två.
Okej. Kavla upp ärmarna.
- Kommer min make att dö? - Mrs Domanski?
Jag har hört rykten och jag har tre barn.
Bruce och jag har haft våra problem -
- men jag behöver honom.
Hur gamla är era barn?
De är 17, 14 och 9 år gamla.
De måste vara rädda.
Ta hand om dem. Vi tar hand om din make.
Hans tillstånd är stabilt, ingen hög feber.
- Ursäkta mig? - Kan du ta den?
- Registrera det. - Vi måste ta fler prov.
Vi vet inte hur många -
- som arbetarna haft kontakt med.
Vi måste kolla om nån är smittad först.
Och vi kan inte tvinga dem att stanna här hur länge som helst.
- Hur många har symptom? - Inga.
Inga symptom.
Ta proverna, men ni kommer inte att hitta nåt virusutbrott.
Någon skulle ju stänga lekplatsen.
Det är för sent nu.
Jag är löjtnant Dixon. Jag höll uppsikt.
Tack.
Jag har jobbat med Racals.
Jag vill gärna hjälpa till.
Jag förstår, men vi har ingen plats.
Alla har sina uppdrag. Vi behöver dig för att vakta stängslet.
- Okej. Ja. - Öka takten.
De här ska in till BL4.
- Kommer de från sjukhuset? - Ja, det är blodprov.
Alla de haft kontakt med och familjer.
- När sov ni senast? - Vi har turats om.
Men kontorsstolarna är inte så bekväma.
Och tankarna snurrar.
- Och ångestkänslor? - Det hjälper att arbeta.
Men allt står stilla. Vi har inte fått nåt från Reston.
- Ingen leverans? - Den är försenad.
De har inte tagit sig in.
Vi måste ta oss in och ta reda på vad som händer.
Något är fel... Symptomen. Har ni testat er själva idag?
Vi var på väg, men vi har tusentals djurprov på väg -
- och allt ditt blod...
- Vi trodde inte att vi skulle hinna. - Ni måste prioritera det.
Jag vet att det är otäckt, men ni måste göra det innan vi går in dit.
- Ja. - Jag tar på mig dräkten.
- Hur många av oss tror du har det? - Det får vi snart veta.
Var din pappa rädd för det här?
Nej, han gillade bara att ta hand om djuren.
Han sa att alla hade sina egenheter.
Tack.
Okej, det här blir vår ingång.
Ni går ut här när ni dekontaminerats.
Vi delar hallen och skapar en gråzon.
Vår buffert mot omvärlden.
Media är nyfikna och vi har grannar.
Många ser oss så ingen går ut iklädd en skyddsdräkt.
Värmesystemet är trasigt. Vi antar att det finns elfel.
Vi använder ficklampor -
- och ställer ut lyktor, två i varje rum.
Nedsövningsteamet går först.
En person vid varje cell tills alla djuren är ute.
Vi placerar dissekeringsteamet här.
- Carter får ansvaret. - De kommer fort.
Det är 500 allt som allt, men fokusera på den framför er.
Efter blodproven -
- ska djuren avlivas.
Sen tar vi vävnadsprov på dem.
Det blir mycket blod, infekterat blod. Om ni får nåt på er dräkt -
- torka bort det med blekmedel.
Det är inte som HIV.
När det finns i luften kan det vara aktivt i flera dagar.
Vi sätter på oss nu.
Allt är farligt tills vi säkrar gråzonen.
Om ni måste ut av någon anledning så löser vi det.
Några frågor?
Se till att tejpen sitter ordentligt. Täck över alla öppningar.
Okej.
Vi lämnar utgången och går in i gråzonen.
14-1-4. Ge mig instruktioner.
Här är vår buffert. Inget smittsamt kommer in hit.
Vi måste sterilisera platsen.
Här ska vi ha dekontaminering.
Okej, lyssna nu. Bakom den här dörren har vi smittan.
När ni går in i den här zonen är era dräkter kontaminerade.
När ni går ut lägger ni dräkterna i påsar och bränner dem. Okej?
Ta in utrustningen. Vi måste stänga av ingången.
Jag testar strömbrytaren.
Nej. Proppen har gått. Vi har bara nödbelysningen.
Då placerar vi ut lyktorna och lastar ur kylväskorna.
Uppfattat. Det är 2-20.
Är vissa av dem tomma?
Det är ingen fara.
Åh, nej.
- Kastade de det? - Ja, jag gjorde det inte själv.
De försöker visa att de mår dåligt.
Varje fläck är smittsam. Rör den inte och använd blekmedel.
Jag tänker anta att allt smittar och inte röra vid nåt.
Om vi reagerar så fortsätter de. Håll er lugna.
Okej, hämta nedsövningsutrustningen.
Många av djuren verkar våldsamma.
De är väldigt medvetna. Vissa är friska.
Fundera inte på att rädda nån.
- De är apor, inte människor. - Jag ska inte se skillnaden.
Du har rätt inställning.
Men vi har inte tid att skilja dem som smittats -
- från dem som inte smittats. Alla kan vara smittade.
- Här är en. - Är du säker?
Det här ser inte heller bra ut.
- Två nya fall. - Jösses. Vi måste meddela Reston.
Vi borde testa alla och kolla hur många som smittats.
Jag måste ringa till sjukhuset. Det här är Jaax. Ring upp Rhodes.
Vi måste ta prover.
De lägger dit grenar. Två till familjer har smittats.
Man undviker oss, precis som familjen.
Vi behöver trasorna! Det är dags nu. Bäbisen kommer.
- Tänker du hjälpa till? - Det är precis vad den vill.
Att du ska komma nära den.
Kvinnan och barnet är förlorade. Alla är förlorade.
Säg till henne att andas sakta.
Säg till henne att ta djupa andetag.
Jag ser huvudet. Säg till henne att krysta.
Du måste krysta. Okej? Så ja! Så ja!
Djupa andetag och krysta! Du klarar det!
Kom igen! En gång till. Så där. Det är bra.
- Kom igen. Det är bra. Andas. - Andas.
Krysta en gång till. Så där. Kom igen!
Gordy. Kan vi pratas vid?
Janice också.
Det kommer att ordna sig. Hela församlingen ber för oss.
Din pappa tar hand om dig den här veckan.
Ring honom och berätta om dokumenten i garderoben.
- Mamma... - Berätta det bara.
- Inget kommer att hända. - Kanske inte, men utifall att...
Jag älskar dig.
Okej, nedsövningsteamet, sergeant Ericson har befälet.
Han övervakar att ni tar paus.
En 15 minuters paus var 45:e minut.
Glöm inte er partner. Ni är hela tiden två personer.
Den första öppnar buren -
- och ser till att inget är i vägen.
Den andra håller staven redo -
- och förhindrar att den flyr.
Nedsövda apor förs till avlivningsstationen.
Okej, då rensar vi här! Vi behöver en bra arbetsyta!
Vi vet inte mycket om viruset.
Vi vet inte hur det sprids eller hur det drabbar kroppen.
Vi tar prover nu så kan vi kanske få stopp på det nästa gång.
Vi kan kanske hitta ett botemedel.
Vi tar blodprov här, medan hjärtat slår -
- och sen avlivar vi dem här borta.
Sen förs de hit för dissekering. Det är sista stationen.
- Vi behöver fem prover från varje. - De ska vara märkta per apa.
När vi är klara lägger vi kropparna i tre påsar och bränner dem.
Vi häller blekmedel över alla ytor. Häll några liter i avloppen -
- och en till kanna när nytt blod rinner ner.
För in staven med sprutan.
Jag vet att det redan är varmt här, men det kommer att bli värre.
Ta det lugnt.
Lugn.
Jag har den!
Du brukar aldrig kolla på klockan.
- Jerry skulle ringa. - Han mår säkert bra.
Det är första omgången från Reston, blodprov från 12 apor.
Oj, jag börjar tro att Carter hade rätt, även Rhodes.
Det här Ebola-viruset är helt annorlunda.
Det lyste.
Aporna kan inte vara så smittade -
- när människorna bara fått feber.
Fyra smittade, men inga kräkningar, inga blödningar.
Någon borde ha blivit sjuk.
Inkubationstiden är kanske längre än vi trott.
Det sprids kanske långt innan symptomen märks.
Du är utmattad. Gå och vila. Jag städar här.
- Det tar bara några minuter. - Tack.
- Jag kommer strax.
- Är du redo? - Japp.
- Den rör inte mycket på sig. - Nej, jag ser inga rörelser.
- Fånga den! - Han kommer undan!
Sarah, vi måste söva den här först!
Nej, vi måste...
Varför placerade de två i en bur?
Vi behöver fler märkningar.
- Stäng dörren! - Va?
Den är på väg mot dörren! Stäng!
Överste, en kom undan!
- Täck utgångarna. En är lös! - Ja.
- Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
- Orman. - Vad?
Är det här från en apa eller är det ditt blod?
Det måste komma från ett blodprov, eller...
Felaktigt lås. Andra slussen.
Peter! Vakna! Du måste härifrån. Kom igen.
Jag kan inte förlora nån mer, särskilt inte du.
- Vänta, är det fler? - De är på väg.
- Har nåt hänt vid Reston? - Jag vet inte.
Men de ska in i karantän.
- Mår du bra? Titta på mig. - Jag mår bra.
Vänta med dekontaminering. Följ med mig.
Dixon. Vi har en apa på rymmen. Den kan vara på väg till ventilerna.
- Ta dig upp på taket. - Uppfattat.
Det är okej. Backa! Stå still!
Vi kan inte släppa den. Det finns hus här.
- Wichita, upp på taket! - Ja!
Den rör sig! Kom igen!
Lys på taket. Den är snabb!
Kom igen. Se upp!
- Skrik om ni ser den! - Jag ser honom!
- Vad är den? - Jag vet inte.
Men en apa har rymt.
Den är där!
Titta, en öppen ventil. Där är han!
Jag når inte härifrån.
Han rör sig!
Den är på väg mot luftschaktet på sydvästra sidan.
Där!
Fort!
Går det?
Ni kan ta det lugnt. Vi tog honom.
Jag vet inte vad som hände.
Det är okej. Alla kommer att ta hand om dig.
21 dagar? Det var vad de sa.
Tänk inte så. Fokusera på nuet.
Det finns inte ens en tidning här. De har verkligen rensat allt.
- Jag kan inte begå självmord. - Vad sa jag precis?
Sluta tänka så mycket. Vad är det som pågår i byggnaden?
Jag trodde att vår insats för att rensa ut aporna -
- skulle bli som en svår dag på veterinärutbildningen -
- men när man ser dem i ögonen är det som att se en människa.
Det är helt galet där inne. Mörkt.
Värmesystemet är trasigt. Alla är utmattade. Det är sjukt.
Lyssna nu, Kyle. Jag kommer och besöker dig varje dag -
- men om det blir svårt, ta djupa andetag.
Precis som jag har lärt dig. Okej?
Ta djupa andetag. Jag kommer tillbaka.
- 91-Tango. Det här är överste Jaax. - Hej. Fint att höra din röst.
- Vi gick in sent. - Jag hörde det.
Jag testade de andra arbetarnas blod.
Vi har två nya fall.
Okej, det var väl vad vi kunde vänta oss?
Ja. Men vi vet inte vem som kom i kontakt med vätskor.
Vi ska vara försiktiga. Tack för att du sa till. Jag måste in nu.
Du, Jerry... Mår du bra?
Ja, jag mår bra. Jag måste sluta.
Jag vill ansluta mig till teamet i Reston.
Du och översten har väl redan pratat om det här, Nancy?
Ja, men han är inte här.
91-Tango presterar över förväntan, men de behöver förstärkning.
En i Jerrys team är i karantän.
Och som du sa: Jag ansvarar för Carter.
Jag borde hålla koll på honom.
Hur länge har du haft feber?
Bara nån dag. Det går nån influensa på barnens skola.
- Ja, det är den tiden på året. - Du då? Hur mår du?
Jag vet inte.
Det känns som om de hela tiden vrider igång luftkonditioneringen.
Våra blodprov var...
Ja, de var negativa, men det här viruset är annorlunda.
Det dröjer innan man får några symptom.
Jag håller på att bli galen. Jag vet inte hur mamma klarade det.
Hon fick en cancerdiagnos och visste att hoppet var ute.
Hon visste det i åtta eller tio månader.
För oss har det bara gått lite mer än två dagar.
Det är nog för att vi är inlåsta här nere -
- men jag har börjat tänka i ganska mörka banor.
Jag är vetenskapsman. Jag borde veta bättre -
- men vet man när man är sjuk?
Du vet på nån intuitiv nivå?
Jag vet inte. Kroppen vet kanske.
Den kanske förbereder en.
När doktorn säger, "hoppet är ute" så får man kanske inte panik...
...eftersom man redan, på nåt sätt, visste att det var så.
Jag vet inte vad jag ska tro.
Min äldste son vill börja spela basket.
Jag spelade i high school och min pappa gick på alla matcher.
Jag borde inte ha tvingat dig att lukta.
- Du tvingade mig inte. - Ben, om nåt händer...
- Jag är så ledsen. - Jag vet.
Har några andra varit som en soppa, som han?
Inte vad jag har sett. Mer mos än soppa.
- Vilken cell satt den i? - Cell K. Hur så?
- Lägg dem i påsen och fortsätt. - Ska du gå?
Jag måste kolla en grej. Du klarar dig.
Det var ert tredje batteri.
Vi har arbetat i 12 timmar.
Vi andra har tagit paus var 45:e minut. Ni behöver också en paus.
Ju snabbare jag jobbar -
- desto färre infekterade djur behöver vi hantera.
Men vi har varit här för länge.
Säg till alla att äta och ta av sig dräkterna.
Okej, men jag stannar med er.
Jag lämnar er inte ensam. Lystring 91-Tango...
Säg till er moster att ugnen ska stå på 135 tills osten bubblar.
Det var därför jag lagade den.
Säg till din bror att öva på sin pianoläxa och att jag älskar honom.
Jag älskar dig också. Hej då, älskling.
De har en grillad kyckling som är så god...
Vi borde äta nåt.
Eller hur, översten?
Jerry!
Översten har ramlat ihop! Han är vid medvetande och andas.
Vi hinner inte dekontaminera. Hämta en bil.
- Uppfattat. Ambulansen är på väg. - Översten?
- Vad händer? - Är någon skadad?
Översten har ramlat ihop.
Översättning: Desirée Kellerman www.btistudios.com